План

Вступ.
1. Економічна сутність фінансової стратегії діяльності підприємства.
2. Поняття стратегії в плануванні розвитку підприємства: шляхи реалізації           цілей підприємства.
2.2. Фінансова стратегія, її цілі, завдання.
3. Методи фінансової стратегії діяльності підприємства.
4. Механізм реалізації розвитку підприємства.
5. Види діяльності підприємства ( на прикладі фінансового  управління         Дубенської районної державної адміністрації ).
Додатки.
Список використаної літератури.
Висновок.

Актуальність теми.
Актуальність теми дослідження зумовлена ​​тим, що ефективність діяльності економічних  суб'єктів у значній мірі  визначається їх фінансовою стратегією. Організації,  що приділяють пильну увагу питанням фінансової стратегії, виявляються  більш конкурентоспроможними  і стійкими. Питання формування   фінансової  стратегії  актуальні як для великих, так і для малих організацій, як для державних  підприємств, громадських організацій, так і для комерційних структур. 
Розробка  фінансової  стратегії - це коло фінансового планування. Як складова порція  загальної  стратегії економічного розвитку,  вона має узгоджуватися з цілями та  напрямками  останньої. 

Мета науково-дослідної роботи.
 Метою даної науково-дослідної роботи є отримання знань про види діяльності підприємства,його ціль та завдання.
Завдання наукового дослідження.
Основні завдання наукового дослідження є :
-	Поняття стратегії в плануванні розвитку підприємства
-	Фінансова стратегія, її цілі, завдання
-	Економічна сутність фінансової стратегії діяльності підприємства
-	Види діяльності підприємства
Характеристика об’єкта дослідження                                                                                                        
          Об’єктом дослідження в даному звіті є фінансове управління Дубенської районної державної адміністрації. КП «Олімп» має самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Державного казначейства, печатку із зображенням Державного герба України і своїм найменуванням.
КП «Олімп» у своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства фінансів України.

Теоретичною та методологічною основою дослідження
Джерелами інформації є наукова і довідникова література, інтернет, Закони України та інша додаткова література.

Вступ.

Перспективне фінансове планування визначає найважливіші показни-ки,пропорції та темпи розширенного відтворення, є основною формою реалізації головних цілей підприємства.Перспективне планування вк-лючає розробку фінансової стратегії підприємства та прогнозування його фінансової діяльності.
За умов ринкової економіки, самостійність підприємств, їхньої відпові-дальності за результати діяльності виникає обєктивна необхідність визначення тенденцій розвитку фінансового стану та перспективних фінансових можливостей. На вирішення таких питань і спрямовано фінансову стратегію підприємства. Розробка фінансової стратегії –це галузь фінансового планування. Як складова частина загальної стратегії економічного розвитку, вона має узгоджуватися з цілями та напрямками останньої. У свою чергу, фінансова стратегія справляє суттєвий вплив на загальну економічну стратегію підприємства. Зміна ситуації на макрорівні та на фінансовому ринку спричиняє коригування як фінансової так і загальної стратегії розвитку підприємства.
Теорія фінансової стратегії, досліджуючи обєктивні економічні законо-мірності ринкових відносин, розробляє форми та способи виживання й розвитку за нових умов. Фінансова стратегія включає методи та прак-тику формування фінансових ресурсів, їх планування та забезпеченняфінансової стійкості підприємства за ринкових умов господарювання.Фінансова стратегія охоплює всі форми фінансової діяльності підприємства :оптимізацію основних та оборотних засобів,формування та розподіл прибутку,грошові розрахунки та інвестиційну політику.
Всебічно враховуючи фінансові можливості підприємств,обєктивно оцінюючи характер зовнішних та внутришніх факторів, фінансова стра-тегія забезпечує відповідність фінансово-економічних можливостей підприємства умовам, які склалися на ринку товарів. Фінансова стратегія передбачає визначення довгострокових цілей фінансової діяльності та вибір найефективніших способів їх досягнення .Цілі фінансової стратегії мають підпорядковуватися загальній стратегії економічного розвитку  та спрямовуватися на максимізацію прибутку та ринкової вартості підприємства. За розробки фінансової стратегії слід ураховувати динаміку макроекономічних процесів, теденцій розвитку вітчизняних фінансових ринків, можливостей диверсифікації діяльності підприємства. На підставі фінансової стратегії визначається фінансова політика підприємства за основними напрямками фінансової діяльності :податкова, цінова, амортизаційна, дивідендна, інвестиційна. У процесі розробки фінансової стратегії особлива увага приділяється виробництву конкурентноспроможної продукції, мобілізації внутрішніх ресурсів, максимальному зниженню собівартості продукції, формуванню та розподілу прибутку, ефективному використанню капіталу підприємства, тощо. Важливе значення для формування фінансової стратегії має врахування факторів ризику. Фінансова стратегія розробляється з урахуванням ризику неплатежів, інфляційних коливань, фінансової кризи. В умовах ринку підприємства, організації, фірми стикаються з різними фінансовими проблемами, тобто з цього зявляється необхідність передбачення майбутнього стану підприємства, а це можливо тільки при використанні фінансової стратегії діяльності підприємства.

1.Економічна сутність фінансової стратегії діяльності підприємства.

1.1.Поняття стратегії в плануванні.

Стратегія економічної організації – це сукупність її головних цілей та основних засобів досягнення даних цілей. Розробляти стратегічні дії підприємства – це значить визначати загальний напрямок її діяльності. Стратегія – це не просто функція часу, а також функція напрямку. Вона включає в себе сукупність глобальних ідей розвитку підприємства. Відповідальність за розробку стратегії несе керівництво економічної організації. Сучасний темп збільшення обсягу знань настільки великий, що стратегічне планування – єдиний спосіб прогнозування майбутній можливостей. Воно забезпечує керівними органами країни можливості розробки плану на тривалий період. Стратегічне планування є також основою для прийняття рішень. Знання того, що необхідно досягти в майбутньому допомагає уточнити найбільш доцільні шляхи дій.
Також треба звернути увагу на розгляді тактичних і стратегічних методах  макроекономічного планування. Необхідно зразу відзначити, що одні і ті ж рішення одному здаються стратегічними, іншому –тактичними. Різниця між тактичним і стратегічним плануванням має такі аспекти :
1.Стратегічне планування повязане з рішеннями, наслідки яких проявляються протягом тривалого часу та які важко відмітити або виправити. Як правило стратегічне планування повязане з довгостроковими періодами, а тактичне – з короткими. Слід відзначити, що в господарській діяльності доводиться користуватися двома цими методами. Вони доповнюють один одного, як два боки однієї медалі.
2.Стратегічне планування характеризується широтою розмаху,а тактичне – певною вузькістю, хоча широта та вузькість – поняття відносні.
3.Тактичне планування займається вибором засобів для виконання намічених цілей. Цілі звичайно задаються на вищому рівні управління. Стратегічне планування займається визначення цілей вибором засобів для їх реалізації.
Стратегічне планування – довгострокове, комплексне, зорієнтоване на кінцеві результати. Але для досягнення найбільшого успіху необхідне й тактичне, і стратегічне планування.
Своєрідність стратегічного планування як системи управління визначається його принципами, першим з яких є селективність при орієнтації на цілі глобального характеру. Поставивши питання про визначення генеральної мети діяльності, велика організація аналізує своє функціональне призначення в системі світового господарства й міжнародного розподілу праці незалежно від національних, регіональних кордонів.
Виробничо-господарська місія – набір певних параметрів ,які описують характер зовнішнього для організації середовища, що дає змогу визначити певні стратегічні зони господарювання, окремі сегменти, достатні для проведення операцій. Аналіз поточних значень параметрів і їх прогноз дають можливість сформулювати стратегічний фокус- пріоритетний напрям, на який необхідно сконцентрувати увагу та ресурси.
Сфера пріоритетів має бути обмеженою, оскільки одночасна реалізація кількох стратегічних цілей реально нездійсненна.
Другим важливим принципом стратегічного планування є багатоваріантність планових розрахунків. Невідповідність між бажаною стратегічною метою та поточним станом організації визначається великою кількістю шляхів досягнення мети. Беручи до уваги фактори ризику та невизначеність розвитку зовнішнього середовища, вибрати єдину стратегію розвитку практично неможливо.
Наступний принцип – комплексність розробки стратегії. Він визначає, що кожний альтернативний варіант передбачає аналіз усіх без винятку питань його фінансової, ресурсної й організаційної забезпеченості визначення та погодження часових та кількісних параметрів. Виділення ресурсів для досягнення тільки конкретної цілі гарантує стабільність реалізації стратегії, хоча обмежує можливість маневрування.
Вищезгадані принципи створюють основу специфічної для планування системи портфельного планування ,яка використовується практично, коли з великої кількості альтернативних стратегій вибрана базова, а решта залишається в портфелі.
Розробка стратегії здійснюється по етапах,які  включають усі необхідні елементи циклу прийняття управлінського рішення. Специфіка принципів стратегічного планування висуває на особливо важливе місце етап аналізу. Він включає : сукупність маркетингових досліджень –виявлення тенденцій розвитку ринків та їх сегментів, тестування, аналіз пробних продаж, визначення напрямків соціально-політичного та макроекономічного розвитку.

1.2.Фінансова стратегія, її цілі, завдання.

В умовах ринкових відносин, самостійності, відповідальності підприємств за результатами своєї діяльності виникає обєктивна необхідність визначення тенденцій фінансового стану, орієнтації і фінансових можливостей та перспективної оцінки фінансового стану інших господарюючих субєктів. Підприємства зацікавлені в вироблення фінансової стратегії. Фінансова стратегія – це генеральний план дій по забезпече- нню підприємства грошовими засобами. Вона охоплює питання теорії та практики формування фінансів, їх планування, вирішує задачі, які забезпечують фінансову стабільність підприємства в ринкових умовах господаювання.Теорія фінансової стратегії досліджує обєктивні закономірності ринкових умов господарювання, розробляє способи і форми виживання в нових умовах, підготовки та ведення фінансових операцій.
Фінансова стратегія підприємства включає в себе:
●аналіз фінансового стану;
●оптимізацію основних та оборотних засобів;
●розподіл прибутку.
Фінансова стратегія підприємства згідно зі своєю стратегічною ціллю забезпечує :
●формування та ефективне використання фінансових ресурсів;
●виявлення найефективніших напрямків інвестування та зосередження фінансових ресурсів на цих напрямках;
●відповідність фінансових дій економічному стану та матеріальним можливостям підприємства;
●визначення головної загрози з боку конкурентів, правильний вибір напрямків фінансових дій та маневрування для досягнення вирішаль- ної переваги над конкурентами;
●створення та підготовка стратегічних резервів;
●ранжування та поетапне досягнення цілей;
Таким чином успіх фінансової стратегії підприємства гарантується при взаєморівновазі теорії і практики фінансової стратегії, при співпаданні стратегічних цілей з реальним економічним та фінансовим можливос- тям через жорстку централізовану фінансову стратегію.
Завданнями фінансової стратегії є:
●визначення способів проведення успішної фінансової стратегії та ви-
користання фінансових можливостей;

2.Методи  фінансової стратегії.

Процеси трансформації економічної системи зумовлюють складність її поведінки,а з цього –невизначеність значень характеристик майбут- нього стану ринкового середовища для окремого підприємства. В цих умовах підприємства всіх форм власності можуть забезпечити перспективу свого існування тільки на основі стратегічного планування, одним з важливих компонентів якого являються процеси формування і реалізації фінансової стратегії розвитку підприємства.
фінансового менеджмента повинні нести в собі механізми і інструменти формування і реалізації фінансової стратегії.
Під зовнішними механізмами та інструментами можна враховувати регулятори взаємовідносин, які представляють собою зміни і доповнення к правилам взаємодії, формуючих на макроекономічному рівні. Ці корективи  к правилам взаємодії становляться інструментами фінансового управління в тому випадку, коли підприємство ініціює їх і являється ексклюзивним користувачем зявляючих при цьому пільг і виділених ресурсів. 
Механізми адаптації планів підприємства до зовнішніх умов доцільно будувати на основі ситуаційних планів. Традиційно ситуаційні плани розглядались як методичний прийом забезпечення гнучкості загаль-нокорпоративної стратегії. Ситуаційний план являється в деякому смислі антиподом стратегічного плану. В ситуаційному плані передбачається, що ті чи інші передбачення, прогнози в стратегічному плані не враховуються.
Ситуаційний план може бути ефективно використовуватися як механізм підтримки реалізації фінансової стратегії. Виходячи з цього ситуаційний план повинен визначити ті можливі або необхідні зміни,які повинні бути здійснені по відношенню до загальної стратегії, цілям і фінансовим субстратегіям підприємства.

3. Механізми реалізації стратегії розвитку підприємства.

Розглянемо деякі механізми формування та реалізації фінансової стратегії розвитку підприємства,створені і використані в умовах тра-нсформування економіки.
Механізм фінансової підтримки стратегії диверсифікації.
В сучасних умовах трансформування економіки України однією з най-більш ефективнішою стратегією реалізації розвитку для великих підп-риємств являється стратегія диверсифікації. Суть цієї стратегії полягаєв тому, що діяльність різноманітних підрозділів підприємства організовується в різних галузях. При цьому підсилюються конкурентні позиції підприємства в галузях, де має місце успіх, розширення сфери функціонування підприємства. Входження підприємства в ньому галузь повязана з необхідністю витрат, до складу яких входять: інвестиції в виробничі підприємства, додаткові інвестиції, повязані з подоланням вхідних барєрів(патентування технологій),вартість опору інших фірм, які вже  находяться в галузі.
В даному випадку фактор видатки освоювання ринку може прийма-ти значення детермінанта ,таким чином, для реалізації стратегії дивер-сифікації потрібен механізм, який дозволить надати детермінанту таку динаміку, при якій він потрапить в межі порогу прийнятності.
Цей механізм базується на ідеї переміщення ресурсів по ринковій ситуації для підтримки нових ідей та розробки нових товарів. Склад механізму представляє собою багатокрокову процедуру :
1.За базис формування потоку внутрішніх інвестицій підприємство вибирає один-два контракти по основній продукції.
2.Нововведення рангується за ступенем ліквідації виготовлюваної на їх основі продукції.
3.В плани включають інноваційний процес, повязаний з нововведення-ми,які мають найбільший ранг(N1).
4.Організується система управлінчого обліку для N1,по методу диф-ференційного обліку.
5.Використання дифференційного обліку знижує видатки по новведе-нню N1,і дозволяє здійснити стратегію цінового проникнення при русіпродукції, повязаної з цим нововведенням.
6.Схема бюджетування N1і динаміка фінансових потоків по нововве-денню представляються у вигляді бізнес-плану.
7.Наявність у підприємства вільних потужностей позволяє створити умови для запуску механізмів інтенсивного капіталостворення.
8.Отримуючий вільний прибуток від реалізації продукту по нововведенню N1 використовується при формуванні інноваційного фонду для запуску інноваційного процесу по нововведенню N2.
9.При накопиченні засобів для покриття видаткової компоненти для нововведення N2 запускається процес по цьому нововведенню.
10.По мірі виходу кожного нововведення Ni в фазу зрілості вимикається механізм інтенсивного капіталостворення,а також здійснюється перехід к обліку повних видатків по центрам відповідальності. 
Віртуальна фінансово промислова група. Діяльність підприємств, працюючих за контрактом із закордонними фірмами і виробляючих високотехнологічну продукцію, характеризується рядом особливостей.
●виробляєма продукція відноситься до класу складних технічних сис-тем. Це обовязково призведе к необхідності залучення в виробничий процес підприємств-суміжників для виробництв окремих деталей і вузлів;
●відсутність оборотних засобів практично у всіх підприємств України, призводить до практично некерованого росту загальновиробничого і фінансового ризику діяльності базового підприємства;
●конкуренція на світовому ринку торкає і фінансову стратегію підп-риємства. Так на тендерах по заключенню договорів на складну технічну продукцію західні конкуренти переносять боротьбу в область фінансової стратегії, тобто вони пропонують лізингову форму поставки продукції. В той же час вітчизняні підприємства не зможуть дозволити собі такої форми фінансування робіт;
Таким чином зявляються загальні напрямки подолання проблем:
●прискорити рух фінансових ресурсів від базового підприємства до пі-дприємств-суміжників;
●притримати надхожувальні к підприємствам-суміжникам грошові за-соби в їх виробничому циклі;
●зконцентрувати в межах одного банку необхідні обсяги грошових за-собів,за допомогою яких можливо буда задовольнити необхідність ба-зового підприємства в поповненні оборотних засобів за рахунок кредитних ресурсів;
Подолати проблеми дозволяє використання спеціального механізму, який реалізує максимально замкнуту систему руху фінансових ресурсів по визначеному контракту. Такий механізм будується, як віртуальна фінансово-промислова група,яка формується при співдії з Національним банком України. Ініціатором і організатором процесу створення цього механізму виступає базове підприємство.
Для підприємств-контрагентів(перший переділ) базового підприємст-
ва відкривають рахунки в банку базового підприємства з спеціальною
відзнакою –це дозволяє розпоряджатися грошовими коштами ,які поступають на рахунок тільки підприємству –власнику рахунку.
Цей механізм дозволяє вирішити вище згадані проблеми,бо різко прис-
корюється швидкість проходження грошових засобів від базового підприємства до контрагентів;оскільки грошові засоби залишаються в 
межах одного банку, то він може акумулювати їх для кредитування ба-
зового підприємства,тощо.   

5. Види діяльності підприємства
Райфінуправління, відповідно до покладених на нього завдань:
-	Розробляє і доводить до головних розпорядників коштів районного      бюджету інструкції з підготовки бюджетних запитів.
-	Проводить на будь-якому етапі складання і розгляд проекту місцевого бюджету, аналіз бюджетних запитів, поданих головними розпорядниками бюджетних кошті, щодо їх відповідності меті, пріоритетності, а також дієвості та ефективності використання бюджетних коштів.
-	Бере участь у розробленні балансу фінансових ресурсів району, аналізує соціально-економічні показники розвитку району та враховує їх під час складання проекту районного бюджету.
-	Приймає рішення про включення бюджетних запитів до проекту районного бюджету перед поданням його на розгляд райдержадміністрації.
-	Здійснює у процесі виконання районного бюджету прогнозування та проводить аналіз доходів районного бюджету.
-	Організовує виконання районного бюджету, а також разом з органами державної податкової служби, територіальними органами Державного казначейства, іншими структурними підрозділами райдержадміністрації забезпечує надходження доходів до районного бюджету та вживає заходів до ефективного витрачання бюджетних коштів.
-	Зводить показники бюджетів, що входять до бюджету району, та подає їх у встановлені терміни в Головне фінансове управління.
-	Здійснює в установленому порядку організацію та управління виконанням районного бюджету, координує в межах своєї компетенції діяльність учасників бюджетного процесу з питань виконання бюджету.
-	Розглядає баланси і звіти про виконання місцевих бюджетів та інші фінансові звіти, подані УДК ГУДКУ в м. Дубно та Дубенському районі.
-	Інформує райдержадміністрацію та районну раду про стан виконання районного бюджету за кожний звітний період і подає їм річний квартальні звіти про виконання районного бюджету.
-	Перевіряє правильність складання і затвердження кошторисів та аналізує використання коштів установами і організаціями, які фінансуються з районного бюджету.
-	Готує і подає районній раді офіційні висновки про перевиконання чи недовиконання дохідної частини загального фонду районного бюджету для прийняття рішення про внесення змін до цього бюджету.
3. Фінансове управління є структурним підрозділом райдержадміністрації та підпорядковується райдержадміністрації та безпосередньо Рівненському  ОДА.
Структура фінансового управління складається з таких підрозділів:
-	Керівництво
-	Відділ видатків місцевих бюджетів
-	Відділ доходів ФГВС
-	Відділ фінансового господарського забезпечення
Керівництво відділами та координацію роботи здійснює начальник управління.

ВІДДІЛ ВИДАТКІВ
Відділ видатків є структурним підрозділом районного фінансового управління райдержадміністрації.
Відділ видатків очолюється начальником відділу.
Відділ видатків:
-	Складає проект районного бюджету та забезпечує його виконання
-	Готує пропозиції щодо концентрації фінансових ресурсів на пріоритетних напрямах розвитку економіки району, фінансового забезпечення державних гарантій по соціальному захисту населення.
-	Розробляє пропозиції щодо удосконалення діючих форм фінансових взаємовідносин, методів фінансового і бюджетного планування та фінансування витрат.
Відділ видатків відповідно до покладених на нього завдань:
-	Організовує роботу,  пов’язану із складання проекту районного бюджету, визначає порядок і терміни подання структурними підрозділами райдержадміністрації, сільськими та селищною радами матеріалів для підготовки проекту районного бюджету, складає проект районного бюджету.
-	Організовує виконання районного бюджету за видатками, разом з органами державного казначейства України в районі, управліннями, відділами, іншими структурними підрозділами райдержадміністрації вживає заходів до ефективного витрачання бюджетних коштів.
-	Складає зведення бюджетів, що входять до бюджету району за повною бюджетною класифікацією, подає його в установленні терміни до Головного фінансового управління облдержадміністрації.
-	Вносить на підставі рішень районної ради, розпоряджень районної державної адміністрації та повідомлень Головного фінансового управління облдержадміністрації, зміни до розпису районного бюджету в установленому порядку та веде облік цих змін.
-	Здійснює разом з Дубенським управлінням державного казначейства України контроль за виконанням районного, сільського та селищного бюджетів.
-	Перевіряє підготовлений Державним казначейством звіт про виконання районного бюджету та бюджету району, приймає участь у підготовці пояснювальної записки до нього для подання Головному фінансовому управлінню облдержадміністрації.
-	Відповідно до затверджених фінансових ресурсів видатків та заходів, передбачених в районному бюджеті соціально-економічних програм освіти, охорони здоров’я, соціального захисту населення, молодіжних заходів і спорту, науки і культури місцевих органів виконавчої влади, та інших видатків.
-	Аналізує стан залишків бюджетних коштів на рахунках розпорядників бюджетних коштів та вносить пропозиції районного фінансового управління про своєчасне та повне їх використання.
-	Здійснює аналіз стану фінансування соціальних виплат з місцевих бюджетів та подає відповідну інформацію Головному фінансовому управлінню облдержадміністрації.
-	Узагальнює та аналізує звіти про бюджетну заборгованість місцевих бюджетів, інформує про її стан Головне фінансове управління облдержадміністрації, райдержадміністрацією та готує пропозиції щодо її зменшення та недопущення надалі.
-	Приймає участь у перевірках місцевих бюджетів по виконанню повноважень у галузі бюджету і фінансів.

ВІДДІЛ ДОХОДІВ ФГВС
Основні завдання відділу доходів:   
-	аналіз виконання доходної частини бюджету Дубенського району в цілому, та в розрізів видів бюджетів.
-	Ведення обліку виконання бюджетів за видами доходних джерел.
-	Інформування органів виконавчої влади про надходження платежів до бюджетів.

Функції відділу доходів:
-	Проводить інформації «Про справлення місцевих податків та зборів» в розрізі видів платежів та всіх рівнів бюджетів.
-	Проводить підготовку всіх необхідних документів по плануванню доходної частини бюджету на відповідний рік.
-	Проведення аналізу надходження дотації в район та сільських і селищної рад.
-	Здійснює аналіз про надходження субвенції з державного бюджету та обласного бюджету.
-	Здійснює своєчасні перерахунки субвенції з державного бюджету по пільгах та субсидіях.
-	Забезпечує своєчасну звірку доходів місцевого бюджету з Дубунським управлінням державного казначейства.
-	Здійснює подання інформації про надходження власних доходів за відповідний період, а також очікуване до кінця року.
-	Забезпечує щомісячно звірку доходів місцевого бюджету з сільськими та селищною радами.
-	Подає помісячні розписи доходів по загальному та спеціальному фонду у відділ державного казначейства.
-	Проводить складання річного та з помісячним і квартальним розподілом плану доходів на головне фінансове управління.
-	Здійснює прогнозування надходжень доходної частини місцевих бюджетів.
-	Аналізує виконання доходів та готує пояснюючі записки до звітів про виконання місцевих бюджетів за доходами.
-	 Проведення перевірки планування доходної частини по сільських та селищній радах.
-	Надає роз’яснення методичну, практичну допомогу, консультаційну підтримку учасникам бюджетного процесу з питань, що належать до компетенції відділу. 

ВІДДІЛ  ФІНАНСОВОГО  ГОСПОДАРСЬКОГО  ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ
Функції відділу фінансового господарського забезпечення:
-	Приймає та перевіряє від розпорядників та одержувачів державного та місцевих бюджетів, які обслуговуються в Дубенському УДК, за встановленими формами та у визначені терміни місячну, квартальну та річну звітність про виконання кошторисів.
-	Здійснює перевірку періодичних та річних звітів про виконання державного та місцевих бюджетів в установленому порядку.
-	Складає в установленому порядку місячні, квартальні та річні звіти про виконання державного та місцевого бюджетів та подає до Головного управління та Дубенського УДК ГУДКУ у Рівненській області.
-	Забезпечує контроль за дотриманням єдиних правил ведення обліку та складання звітності про виконання державного та місцевих бюджетів органами Державного казначейства.
-	Здійснює контроль за дотриманням вимог нормативно-правових актів частині єдиних правил складання звітності розпорядниками та одержувачами коштів державного та місцевих бюджетів.
-	Веде журнал-головну книжку по виконанню державного та місцевого бюджетів по балансових рахунках
-	Щорічно складає розрахунки до бюджетних запитів апарату управління і подає Головному  фінансовому управлінню у встановлені терміни
-	Здійснює касове виконання кошторису, нарахування заробітної плати, забезпечує ведення бухгалтерського обліку фінансово-господарської діяльності фінуправління, раціональне та ефективне витрачання коштів на утримання апарату управління, виконання нормативно-правових актів, що застосовуються в процесі виконання бюджету.
-	Забезпечує у встановленому порядку складання, аналіз та подання періодичної, річної статистичної звітності, звітності про нарахування та сплату податків до фондів та фінансової звітності про виконання кошторису на утримання апарату управління
-	Веде повний облік грошових коштів, які надходять на рахунки управління,товарно-матеріальних цінностей і основних засобів,забезпечує відображення в бухгалтерському обліку операцій,пов’язаних з їх рухом;організовує проведення у встановленому порядку інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей,грошових коштів і документів,розрахунків та інших статей балансу
-	Здійснює підготовку, укладання та контроль за умовами договорів,контроль за поставку товарів,виконаних робіт наданих та наданих послуг апарату управління
-	Взаємодія з установами банків, Дубенським УДК ГУДКУ, іншими органами влади з питань покращення організації роботи по виконанню державного та місцевого бюджетів в межах компетенції відділу
-	Надає в межах компетенції роз’яснення, інформації та консультації розпорядникам коштів державного та місцевих бюджетів з питань складання звітності про виконання кошторисів
-	Приймає участь в проведенні семінарів та нарад з працівниками бухгалтерських служб бюджетних організацій, сільських та селищної рад з питань складання звітності та організації бухгалтерського обліку виконання бюджетів
-	Приймає участь у проведенні виробничих нарад та навчань з працівниками управління по питань бухгалтерського обліку, звітності,бюджетному законодавству
-	Забезпечує своєчасне та якісне виконання завдань та доручень керівництва з питань,що входять до компетенції відділу
-	Забезпечує ведення затвердженої номенклатури справ Відділу та дотримання встановленого порядку роботи з документами з моменту їх створення або надходження до передачі в архів.

Висновки.

Розробка фінансової стратегії  грає неабияку роль в розвитку діяль-ності підприємства. Проаналізувавши в цілому вищезгаданий мате-ріал , можна зробити деякі висновки.
Різноманіття фінансових механізмів та інструментів, традиційно використовуваних в країнах з ринковою економікою, потребують адаптації до умов економіки України.
Підприємства, особливо працюючі в стратегічноважливих для економіки країни галузях, повинні формувати власні фінансові механізми та інструменти, виходячи з особливостей як кожного контракту, так і конкретних умов ринкового середовища –законодавчої бази, кон′юктури ринку та інших факторів. Для цього в складі економічних структур підприємства повинні створюватися підрозділи фінансової інженерії, які призвані самим тісним чином взаємодіяти з службами стратегічного планування і управління підприємством.
Розроблені та реалізовані механізми фінансової стратегії, які наведені в курсовій забезпечують синергічний ефект –сформовані в результаті пільги та преференції для підприємства ведуть в кінцевому рахунку до більшого сумарного результату для економіки держави в цілому (платежі до бюджету на всіх рівнях, занятість працівників підприємства розвиток потенціалу підприємства).
Багато фінансових механізмів, у тому числі, які забезпечують діяльність підприємства в масштабах світового фінансового ринку, могли б бути запущені та приносити значні результати вже зараз в випадку легалізації фінансових ресурсів ′′тіньової економіки′′.

                              Література.

1.А.В.Калина,М.Т.Пашута Прогнозування та макроекономічне пла-нування;Навчальний посібник,К:МАУП,98р.,стр.34-36.
2.А.М.Ковалева Финансы,Научное пособие,М:97,стр.322
3.А.М.Поддерьогін Фінанси підприємств,стр.288
4.Бонк И.А. Стратегия и тактика управления финансами,К,1996,с.21
5.БизнесИнформ; ж,№5-6,1999,стр.86—92.
6.Портер М.Стратегія конкуренції:методика аналізу галузей і діяльно-сті конкурентів,К,1998.,стр.342,416.
7.Стратегическое планирование,Под ред. Уткина Э.А.,М:98
8.Тян Р.Б.Планирование деятельности предприятия,Научное посо-бие;К:МАУП,1998г.
9.Формування державної системи економічного прогнозування та планування,ж.Банківська справа №2 ,96р.,стр.11-20.
10.Ю.В.Николенко,М.М.Діденко,А.В.Шегда Основи економічної теорії,Підручник:У 2 кн.Кн.2:Підприємництво,маркетинг,менеджмент.Ві-дтворення в національному та світовому господарстві,К:Либідь,1998р,
272с.,стр 180.

                                Додатки
Блок-схема№1.Процес планування

Стратегічне планування

Тактичне планування

Контроль результатів

Реалізція плану

Короткострокове
планування

Середньострокове
планування

Остаточна розробка
стратегічного плану

Вибір стратегії

Визначення стратегічних цілей

Стратегічні альтернативи

Аналіз зовнішньої та
внутришньої среди

Оптимізація розподілу
прибутку

Блок-схема№2. Схема фінансової стратегії

Доходи та надходження

Аналіз фінансового     стану

Оптимізація основних та
оборотних засобів

Налогова політика

Кредитні взаємовідносини

Цінова політика

Оптимізація безналічних
розрахунків

Зовнішньо-економічна
діяльність

Видатки та відрахування
засобів

Взаємовідносини з бюджетом

Політика в області цінних
паперів

Фінансова стратегія